У той час як Трамп дратує Європу, Путін пропонує більше природного газу
Bloomberg.com – Оскільки торгова політика Дональда Трампа ризикує погіршити економічний конфлікт з Європейським Союзом, Володимир Путін зміцнює зв’язки з регіоном.
У вівторок у Відні Путін відзначить 50 років експорту газу в Європу. Суперечливий трубопровід протяжністю 9,5 млрд євро (11 млрд. Дол. США) для подачі більшого обсягу поставок з Сибіру безпосередньо до Німеччини прогресує, незважаючи на загрозу санкцій США. І московський ВАТ «Газпром» в минулому місяці врегулював семирічнy суперечку про ціноутворення з Європейським союзом, що дозволило йому розширити свою частку на ринку.
Успіх Росії щодо посилення поставок палива в Європі контрастує з тертям в трансатлантичних відносинах після того, як рішення президента США вийти з ядерної угоди Ірану і знизити тарифи на імпорт сталі. Ці кроки змусили європейських партнерів нового російського трубопроводу, задатися питанням, чи можуть вони обійти будь-які санкції, які вводить Трамп.
«Трамп змушує європейців наблизитися до росіян», – сказав в інтерв’ю Стефан Мейстер, експерт в Німецькій раді з міжнародних відносин в Берліні. «Це прямо ну руку Путіну».
Посадові особи США також проводять раунди в Європі з меншим впливом. В останні тижні в Берліні, Копенгагені та Брюсселі з’явилися посли Держдепартаменту, що попереджають, газопровід, що фінансується «Газпромом» Nord Stream 2 зробить Європу надто залежною від Росії.
Вони були введені в дію після того, як Німеччина і Фінляндія надали дозволи на будівництво, дозволивши п’яти човнам почати днопоглиблювальні роботи уздовж маршруту в 1220 кілометрів. Цього літа 24-тонні секції сталевої труби будуть опущені в море. Робота може бути завершена до кінця наступного року, до моменту закінчення нинішньої транспортної угоди «Газпрому» з НАК «Нафтогаз України» в 2020 році.
Американці загрожують санкціями, щоб зупинити роботу. Вони стурбовані тим, що новий маршрут дозволить Росії обійти існуючий транспортний коридор, що проходить через Україну, позбавивши цю країну найважливішого доходу.
Хоч дана думка переважає в більшості своїй в основному в Східній Європі, вищі посадові особи ЄС відхиляють санкції в якості способу вирішення проблемних питань. На заході в Брюсселі віце-президент Єврокомісії Марос Сефковіч повідомив, що ЄС може захистити компанії, що фінансують Nord Stream 2. Серед них Royal Dutch Shell Plc, підрозділ Wintershall BASF SE, Uniper SE, OMV AG і Engie SA.
«Я б вважав за краще мати можливість обговорити дану проблему з американцями», – сказав Сефковіч 25 травня.
Тим часом відносини, принаймні, на газовому фронті, схоже, потеплішають між Європою і Росією. «Газпром» вклонився інтерпретації ЄС про те, як газовий ринок повинен працювати у врегулюванні суперечки про ціни минулого місяця. Президент Франції Еммануель Макрон і канцлер Німеччини Ангела Меркель приєдналися до Путіна в минулому місяці на форумі в Санкт-Петербурзі – і повторили деякі його побоювання з приводу згубного впливу санкцій і торгових тарифів.
Не всі європейські країни згодні з необхідністю створення ще одного російського трубопроводу. Польща, Словаччина і Україна, які протягом багатьох років переводили російське паливо через існуючі трубопроводи, прокладені через їхні території, заперечують проти такого обходу.
Альтернативні джерела
У Європи мало альтернатив для прийому російського газу. Від США до Німеччини і Італії уряди закривають вугільні заводи для досягнення найамбітніших цілей в світі по скороченню забруднення і парникових газів. Вітер і сонячні ферми заповнюють деякий проміжок, але газ є найчистішим паливом для балансу сітки в спокійні дні або коли сонце не світить.
Австрійська OMV, яка підписала революційну газову угоду з Радянським Союзом в 1968 році, назвала російські поставки «надійними». Озираючись на візит Путіна до Відня, генеральний директор OMV Райнер Зеле і глава «Газпрому» Олексій Міллер натякнули в спільній заяві «розширити партнерство” і говорять, що вони “планують вийти на новий рівень стратегічного співробітництва”.
Американська пропозиція полягає в тому, що Європі слід взяти експорт газу з США в його рідкій формі. Це вимагає дорогої технології. І це не завадило б експорту, що йде в Азію, де ціни ще вище, ніж в Європі.
Заклопотаність Вашингтона полягає в тому, що Путін заманив Європу в залежність і використовує газ як важіль для просування свого політичного порядку денного.
«Для Росії нам ясно, що газ – це не просто товар, який потрібно торгувати – це інструмент зовнішньої політики і зброя», – сказав Адам Шуб, співробітник місії США в ЄС в Брюсселі.
Неясно, як далеко просунеться США в підтримці Nord Stream 2. Санкції проти учасників проекту можуть перешкодити їм вести бізнес в США, що може стати смертельним ударом для таких компаній, як Shell з великими операціями в США. Це могли б бути більш адаптовані кроки, такі як заборона на поїздки для керівників, або повільне підвищення тиску, попросивши Державний департамент скласти список розглянутих заходів.
«Санкції є потенційним джерелом блискавки на нафтопереробному заводі», – сказав Річард племян, експерт з енергетичних санкцій в Центрі глобальної енергетичної політики Колумбійського університету в Нью-Йорку. «Компанії довго думали і планували ризики санкцій. Компанії можуть зробити кілька речей, щоб розігнати США “
Залежно від форм санкцій спонсорські компанії можуть створювати незалежні юридичні особи для виконання роботи, обходячи що завгодно, що хоче нав’язати Трамп. Американські офіційні особи можуть також взяти за основу Швецію і Данію, щоб відмовитися від дозволу на будівництво. Принаймні, з Данією, Nord Stream 2 має план перекинути маршрут і уникнути цих вод.
Незважаючи на це, Росія вже постачає більше третини європейського газу, і ця частина зростає. Це найбільший постачальник палива, а поставки «Газпромом» на континент досягли рекордного показника в минулому році. Вони знову почнуть рости в 2018 році, оскільки холодна зима підштовхнула попит на опалення і залишила бак для зберігання вмісту виснаженим.
Росія зі свого боку завжди заперечувала, що використовує газ як зброю, відзначаючи, що паливо продовжувало текти під час найважчих часів «холодної війни». Для найбільшого клієнта «Газпрому» в Європі «Північний потік 2» є невід’ємною частиною енергетичної системи Європи і необхідний для задоволення зростаючого попиту на газ.
«Це стратегічно важливо для європейського ринку, для наших клієнтів, – і ми зобов’язані надійно обслуговувати наших клієнтів газом», – сказав в інтерв’ю в Санкт-Петербурзі генеральний директор німецької комунальної компанії Uniper SE Клаус Шефер 25 травня. «Ми дуже підтримуємо цю подію».
– За сприянням Анни Ширяївської, Брайана Паркина і Бориса Грендаль