ЛОНДОН (Рейтер) – 800-річний британський парламент повинен прийняти важливе рішення і мало часу для його прийняття.
Після декількох місяців драми і зволікань, доля країни може бути вирішена наступного тижня в серії голосів Brexit.
Кожен голос, відомий як поділ, займає близько 15 хвилин.
Але за менш ніж місяць до того, як Британія повинна покинути Європейський Союз 29 березня, в значній мірі нереформований шаблон бореться за прийняття глибоко спірних рішень, які зруйнували традиційну лояльність по відношенню до правих партій.
Після майже дворічних виснажливих переговорів уряду прем’єр-міністра Терези Мей парламент рішуче відкинув угоду з Брюсселем про вихід, і законодавці різних партій тепер намагаються диктувати, що буде далі.
«Зараз йде жива битва між урядом як виконавчою владою і членами парламенту за те, хто має контроль», – сказав Піт Уішарт, член парламенту від Шотландської національної партії.
Очікується, що 12 березня Мей ще раз спробує схвалити її угоду, хоча багато чого буде залежати від того, чи зможе вона отримати додаткові гарантії від Брюсселя з приводу гострого питання про кордон Північної Ірландії.
Якщо це голосування провалиться, Мей запитає парламент через день, чи хоче він покинути Європейський Союз без будь-яких угод про вихід – потенційно руйнівний розлучення з руйнівними наслідками для п’ятої за величиною економіки світу.
Якщо парламент відхилить і цей результат, законодавці приймуть рішення 14 березня, чи хочуть вони спробувати відстрочити Brexit, потенційно відкриваючи двері для повторних переговорів з ЄС – чи навіть другого референдуму у себе.
Якщо процес дійсно піде на третє голосування, спікер Джон Беркоу вигукує «Поділ!» І лунає дзвінок по всьому парламенту і за його межами, щоб попередити законодавців про голосування, Британія може через 15 хвилин зробити свій перший крок до скасування Brexit.
Той факт, що результати голосування Brexit на наступному тижні все ще вкрай непередбачувані, є симптомом парламенту, побудованого за принципом, яким править більшість.
Рішення 2016 року про вихід з ЄС розкололося на Британію, розділивши сім’ї та громади, міста і села. У парламенті, де багато борються за прийняття результатів від 52 до 48 відсотків, немає ясного консенсусу щодо подальших дій.
У палаті громад на 650 місць Мей соромиться більшості, що означає, що вона може управляти і приймати закони тільки за підтримки 10 союзників в Демократичній юніоністської партії Північної Ірландії (DUP).
Але DUP і євроскептичні фракція в травневій Консервативної партії не підтримують її поточну операцію з Brexit, і вони приєдналися до опозиційних законодавцям 15 січня, щоб відкинути її і нанести найбільшу поразку в сучасній історії.
З тих пір Мей виграє час, обіцяючи щотижня доповідати про хід переговорів по ЄС, а законодавці по всьому парламенту вигадують плани виходу з глухого кута.
Компроміс Malthouse, Поправка Бреді, Білл Купера-Болес: не трилогія трилерів в аеропортах, а однойменні спроби законодавців використовувати складні процедури і процеси, щоб покінчити з парламентським тупиком.
Деякі кажуть, що другий референдум є тепер єдиним виходом, хоча критики стверджують, що так зване Народне голосування зруйнувало б віру в демократію – з огляду на, що країна вже проголосувала в 2016 році.
Поза парламентом зростає розчарування серед виборців з усіх боків, і система, яку багато хто вважає непрозорою, незбагненною і провалюється як найважливіше рішення в їх житті.